12 000 GRUVARBETARE DÖR ÅRLIGEN I GRUVOLYCKOR VÄRLDEN ÖVER.
Mario!
Hallå, Mario! Hej, hej!
Jättebra fest, Mario.
Lobos! Passa bollen!
Okej, Escarlette!
Här, till vänster! Kom igen!
Lobos, här borta! Här borta!
Ja!
Bra jobbat, Escarlette!
Bra jobbat, min dotter.
Mario!
Jag älskar din häck, Katty.
Har jag sagt det?
Du har Copiapós bästa häck.
Du är galen!
-Hej, Mario. -Hej, Manuel.
Kom igen, Copiapó!
Lucho.
Imorgon har jag ledigt, men...
Jag skulle vilja jobba.
Jag har lite ont om pengar.
Imorgon?
Jag vet att det är många som ber om samma sak, men...
Du får det.
Är det allt? Ska du inte sätta dig på tvären?
Jag sätter mig inte på tvären.
Tack så mycket, Copiapó!
Hola, Jessi.
Hej, Don José.
Álex, jag har hittat ett jobb till dig.
Rodrigo behöver hjälp i sin butik.
Vi pratade om det sist.
Vad betalar han, pappa?
50 i veckan?
Har turturduvorna fått sonogrammet än?
-Det är en pojke. -Det är en flicka.
Det är en pojke. Det är en pojke.
Álex, prata med honom.
Okej.
Rodrigo, hur är det?
-Har du pratat med din pappa? -Ja.
-Hur mycket betalar du? -50 i veckan.
-Du ska få en bebis.
Lämna den där gruvan.
Kan nån fylla på gamlingens glas?
Mario Gómez!
Gratulerar till pensioneringen.
45 år som gruvarbetare.
Den modigaste jag har träffat.
Gómez!
46!
46.
Empanadas!
Ost, kyckling, pino-kött!
Empanadas!
Ost, kyckling, pino-kött!
-God morgon, María. -Empanadas!
Darío.
Jag vet att du inte sover, lillebror.
Jag bryr mig inte om du inte äter dem.
Jag finns alltid här.
De är fortfarande varma.
Ost, kyckling, pino-kött!
Empanadas!
Yonni, bussen är här!
Vad gör hon här, Yonni?
Du bor med mig nu.
Jag är hans fru, din slyna.
Varför gör du så här?
-Jag har gjort frukost. -Jag vet.
Har du gjort frukost till honom?
Hon har gjort frukost, så gör hon.
Jag tackade inte nej till det.
Hörni!
Här kommer Don Giovanni. Kolla in det här. Okej.
Vi måste hitta en lösning på det här.
Okej!
Hej, Mario.
Kunde du inte hitta en älskarinna som bor på andra sidan stan?
Medge att du är avundsjuk.
Tro mig, det är jag inte.
Nej.
Jag älskar dig!
Inte död än, Segovia?
Inte än, pastorn.
Men snart, så.
Bolivianen!
Nolla!
ATACAMAÖKNEN, CHILE DEN 5 AUGUSTI, 2010
DAG 1
Jag hittade de här på nivå tre.
Än sen?
Vi satte speglar i sprickorna för att se när berget rör på sig.
Hon är en gammal gruva.
Berget kommer att röra på sig.
Speglarna kommer att gå sönder.
Jag tycker att vi bör låta inspektera rampen.
-Vi kanske har... -Rampen är stadig.
Gruvan klarar sig i minst 20 år till.
Vi kanske har en svaghet i bergets interna struktur.
Marco.
Det är mitt jobb att hålla männen säkra.
Rättelse.
Ditt jobb, Lucho,
är att få männen att dra ut 250 ton om dagen.
250?
Er kvot har höjts.
Det finns inte hur mycket guld som helst i berget.
Darío.
Okej, vi jobbar längst ned idag.
Var är Carlos Mamani?
-Här. -Allihop!
Säg hej till Mamani, vår nye kille från Bolivia.
Han är en tenn-brytare.
Vad vet en tenn-brytare från Bolivia om att bryta guld?
Elvis, inte idag, va?
Jag tar honom.
Pensioneringspapper, Gómez!
Om två veckor är du en fri man!
Skriv under och ge dem till mig.
Bravo, Gómez!
Lobos, nu åker vi!
Är det den enda vägen in?
Den enda vägen in, den enda vägen ut.
Du vet att Elvis inte skrev sina egna texter, va?
Det är hädelse.
Snart påstår du att han inte dansade själv.
Hur mycket längre?
Ungefär en timme.
Försiktigt, Lobos.
Okej, huevónes. Ni vet vad ni ska göra.
MASKINPARKEN 520 METER UNDER JORD, 32 GRADER
Skärpning, Darío.
Yonni, vad sa du?
Bolivia! Hallå, Bolivia!
Kananni, Kachani... Vad hette du?
Mamani.
Strunt samma, kom hit.
Jag vet. Den galne Elvis.
TILLFLYKTEN 700 M UNDER JORD, 34 °C
Muckar alltid gräl.
Han tror faktiskt att han är Elvis.
Rodrigo har erbjudit mig jobb i sin butik.
50 i veckan. Vad tycker du om det?
50 i veckan? Det är ett skämt, va?
Och du ska bli pappa?
Det är problemet.
Vet du vad?
Du frågar fel man.
Och jag har en hemsk baksmälla.
Jag vet inte, det är samma sak om och om igen med min pappa.
Vad var det?
Här är skälet till att vi är här.
Ja, jag känner smaken av det.
Koppar och guld. 1 200 per uns.
Ta det. Ja.
Cholo, ska du lägga det i fickan till din mamá?
Vad sa du?
Alla vet att bolivianer är ett gäng tjuvar.
Han är dum, visste du det?
Chile stal det här landet.
Efter kriget 1881.
Vilka är det som är tjuvar?
Det var... 1881, vet du?
Spring!
Vad i helvete?
Darío!
Álex, dra upp mig!
Dra upp mig, Álex, låt mig inte falla!
-Álex, låt mig inte falla! -Håll i dig, Darío.
Dra upp mig!
Kollaps!
Lobos! Fordonet!
Gómez, kom!
Hoppa upp!
Skynda på! Kom igen!
Kom igen!
Darío! Klättra, Darío!
Spring!
Fort!
Skynda på!
Ut! Kom igen, allihop!
Kom igen, Henriquez!
Kom!
Hoppa upp!
Kom igen!
Alla håller i sig!
Lobos! Kom igen!
Kom igen!
-Kör upp! -Nej, inte upp!
Nej, det kommer uppifrån! Ned till tillflykten!
Nedåt!
Till pickupen!
Hallå! Vänta på oss! Yonni!
-Kom igen! -Skynda på! Kom!
-Är alla inne? -Starta den!
Upp, upp, kom igen!
Kör! Ut!
Fort!
Iväg!
-Vänta! Lucho! -Vänta!
Hallå!
Lobos! Sakta ner!
-Mario! -Lucho!
Mario, hoppa på!
-Hjälp honom upp! -Mario, fort!
Hoppa på, Elvis!
Bolivianen!
De är inne! Kör!
Kom igen!
Bolivianen föll ned!
-Stanna! -Lobos, stanna!
Lucho! Stanna!
Vad är det?
Bolivianen, kom igen!
-Kom igen! -Mario!
Kom igen! Spring!
Jag har dig!
Jävlar.
Kör!
Är vi förbi det?
Jag hoppas det.
Det är ingen fara.
Vi klarar oss.
-Tillbaka! Det kommer uppifrån! -Fel håll!
Kör till tillflykten! Nedåt!
Yonni! Vänd om!
Se upp!
Stanna!
Nej!
Iväg!
Gómez.
Gómez!
Álex!
Är allt bra?
Kom hit. Hjälp mig. Fort.
Stanna hos honom.
-Är allt okej, Gómez? -Ja.
-Vi får upp dig. -Pastorn?
Var är pastorn?
Henríquez.
Okej.
Dra!
Elvis.
Hur är det med dig?
Hörni.
Ni måste se det här.
Herregud.
Det är ett stort stenblock.
Det är inget stenblock.
Det är bergets hjärta.
Hon gick till slut sönder.
Ja, sir.
Ja.
Mitt folk kollar upp det nu.
Vi håller det under kontroll.
Jag ser till att ingen åker härifrån.
Kom igen!
Kör!
José, det har skett ett ras i gruvan.
De stänger ned oss.
Jag ringer nyheterna.
Ingen lämnar platsen!
Vänta, Don José!
Stanna här. Jag ringer dig sen.
Nej! Jag följer med dig!
Hallå?
Va?
En allvarlig olycka inträffade precis vid San Jose-gruvan
40 minuter utanför Copiapó.
Antalet gruvarbetare som sitter fast är ännu okänt,
men företaget uppskattar att 30 män arbetade där nere.
29...
30...
31, 32...
33.
Vi är alla här.
Tacka Gud för det.
Tillflykten är byggd för 30.
Så vi klarar oss.
Vad menar du?
Vad menar du med att vi klarar oss?
Rampen är blockerad, Mario.
Det finns ingen väg. Vi har ingen väg ut.
Och skorstenarna, då?
Där finns det stegar.
För farligt.
Jag är inte redo för att sitta i tillflykten och vänta på hjälp.
Mario.
Mitt jobb är enkelt.
Min plikt är att se till att männen är i säkerhet.
Just nu är tillflykten det säkraste stället.
Det finns en radio.
Det finns mat.
Vissa av killarna måste plåstras om.
Du känner mig, Lucho.
Det finns ingen väg ut förrän det inte finns en väg ut.
Jag ska kolla in stegarna.
Don Luis. Ursäkta mig.
Jag följer med dig.
Okej, kom igen. Bolivianen!
Vi borde föra en massa liv.
Bränna däck, slå på rör.
Föra en massa liv. Man vet aldrig.
Vad gör de?
Vi måste vänta.
Det är ingen fara.
Hallå, prata med oss!
Vi har varit här i fem timmar!
Vi har redan berättat.
Företaget har situationen under kontroll.
Få hit Castillo!
Rör på ditt beniga arsle...
Okej! Var tysta, allihop!
Annars låter jag nån flytta på er.
Gå nu hem och vänta på att bli kontaktade.
Vem kastade den?
Jag.
Vad ska ni göra? Skjuta mig?
Lämna området!
Och ni med!
Allihop! Gå härifrån!
Gå härifrån!
Gå hem!
Kom igen!
Vart ska ni? Kom tillbaka.
Nej, snälla.
Vi måste hålla ställningarna. Vi måste stanna.
Vad vill du att vi ska göra, María?
De har inte berättat nåt för oss!
Det är för att de döljer nåt.
Och det finns ett skäl till det!
Vi måste stanna här.
Var är räddningsteamen?
Var är borrarna?
Varför gör ingen nåt?
Min bror är där nere!
Vi ska ingenstans.
Vi måste stanna här.
-Hon har rätt! -Vi vill stanna!
Hallå! Lägg ned den!
-Vänj er vid det! -Sluta!
Vi går ingenstans.
LA MONEDA PRESIDENTPALATSET - SANTIAGO, CHILE
-Är det en privat gruva? -Ja, sir.
Bohn och Kemeny. Chilenare.
Trettiotre män fångade under marken.
Och vi vet inte ens om de är vid liv?
Bohn och Kemeny har ansvaret.
Regeringen har ingen skyldighet att ta ställning.
Vi borde inte ha nåt med detta att göra.
-Vad gör de åt saken? -Inget.
De har inte kapaciteten.
Jag tycker att regeringen bör agera.
Jag vill åka dit och ta en titt, sir.
Du har aldrig varit i en gruva, Laurence.
Vad får dig att tro att du kan göra nån skillnad?
Hur länge har du jobbat här? I fyra månader.
Om vi inte reagerar, om vi blundar, verkar vi inte bry oss.
Det är dåligt för industrin, och för Chile.
Med all respekt, sir, det handlar inte om oss.
Vi har nog en moralisk skyldighet här.
Trettiotre liv är många döda människor.
Fortsätt.
Stanna!
Kom igen, Álex.
Nån måste höra.
Lobos. Det är slöseri med tid.
Ingen kommer att höra oss.
Ingen kommer att hjälpa oss.
Hallå, det här är Luis Urzúa.
Jag kollar efter förbandslåda.
Hallå, det här är Luis Urzúa. Hör ni mig?
Jäklar.
Vad då?
Stegen tog slut.
Vad menar du med det?
Här finns ingen stege.
Nej.
Vi går vidare.
Álex.
Vi går tillbaka.
Okej.
Fan, också.
Nej! Álex!
Håll i dig!
Jag kan inte hålla mig kvar!
-Mario! -Håll i dig!
Fader vår, som är i himmelen...
Herre Jesus Kristus...
Du som är vår Skapares son...
Vi ber dig om styrka och mod
i vårt lidande.
Vi ber dig idag
om att beskydda våra familjer.
Dag 2
Det är regeringen. Skynda på.
-Kan ni släppa förbi mig? -Vi vill ha svar.
Det är därför jag är här, frun.
Men ni kan inga svar få såvida ni inte släpper in mig.
Annars ber jag dem flytta på er.
Försök bara.
Om du vill ha ett litet uppror på tv ikväll.
Du är väl från regeringen?
Laurence Golborne. Gruvminister.
Det är många som inte är glada här.
Det har gått två dagar, och ingen har sagt nåt till oss!
Vi vet hur sånt här brukar gå till.
Regeringen dyker upp,
nån stilig kille i kostym säger åt oss hur mycket de bryr sig.
Att de ska göra allt för att rädda dem,
och sen gör de ingenting!
Vi tänker inte tolerera det.
Jag vill att du lovar mig att du gör nåt.
Jag lovar att vi ska göra allt vi kan.
Okej?
Okej, varsågod.
-Flytta på er, släpp förbi dem. -Tack.
Vi vill ha svar!
Ponera att de är vid liv.
Hur länge klarar de sig?
Om vi antar
att de är vid liv och har tagit sig till tillflykten,
finns där nog med mat och vatten för tre dagar.
Och vilka försök har gjorts för att försöka nå dem?
Jag skickade ned en grupp män.
Ett par av dem dog nästan.
Så vad kan vi göra härnäst, mr Castillo?
Inget.
Vilket är förfarandet?
Förfarandet?
Det här berget rör sig fortfarande.
Jag har varit gruvarbetare i 25 år!
Jag har sett fem kollapser!
Vet du hur många som räddades?
Ingen!
Ministern, kan du säga oss nåt?
Ja.
Regeringen utvärderar situationen.
Lever de? Vet du det?
Vad sa de till dig?
Gruvan är väldigt instabil.
Och farlig för räddningsarbetare.
Därför
måste vi skjuta upp
vidare försök tills vidare.
Du lovade!
Ta ministern!
Lögnare!
Stäng grindarna!
Det är inte rätt!
Ni överger oss!
Stå här, sir.
Du lovade!
-Snälla! Han är min pappa! -Min make är där nere!
Backa.
Hjälp oss!
Lunchdags.
Vi borde vänta tills alla är här.
Varför det?
-Jag är hungrig. -Darío.
Den här maten är till en nödsituation.
Vad är det här då, Yonni? En picknick?
Ta det lugnt.
Jag ska äta. Kom igen.
-Dario, tänk lite. -Flytta på dig.
-Dario! Hallå! -Flytta på dig!
Kom igen!
Kolla in den här skiten.
Det duger för mig.
Du visste om det, eller hur?
Att de aldrig färdigställde stegarna.
Du visste att det var en dödsfälla, men lät oss komma ned ändå, Lucho.
Hör på.
Jag frågade Castillo om stegarna.
Jag frågade gång på gång.
Han hade certifikatet!
Don Lucho!
Vad händer där?
Don Lucho!
Ge tillbaka den!
Don Lucho! Se på det här!
Ge mig nyckeln.
Du tog maten!
Vad gör du, Dario?
-Äter lunch. -Jaha, så du äter lunch?
Äter du lunch?
-Det här är min mat. -Lugn! Sluta!
Backa!
Sluta!
Lugn!
Det är bara lite kakor. Vad är grejen?
"Vad är grejen?"
Låt mig berätta.
-Det finns inga stegar att klättra på. -Precis.
Och skorstenarna rasade in.
Va?
Och det finns ett stort stenblock som blockerar vår enda utgång.
Hörni.
Vi är levande begravda.
Det är det som är grejen.
Det här är all mat vi har kvar för att hålla oss vid liv.
Vi måste hushålla med den!
Om vi planerar att överleva här nere tills vi är räddade!
Räddade?
Hör du några borrar?
Det är för att de inte borrar efter oss.
Vi är för långt ned.
Det tog dem hundra år att borra så här djupt.
Hur lång tid tror du att det tar?
Tror du att ägarna kommer att lägga såna pengar på det?
De byggde inte ens färdigt stegarna!
De väntar i tre dagar,
sen stänger de gruvan och sätter upp gravstenarna.
Nej.
Nej!
Jag tror inte på det!
De kommer att gräva ut oss!
Och om de inte gör det, gör våra familjer det!
Med sina bara händer, om det är nödvändigt!
Jag tror att vi kommer ut härifrån eftersom jag väljer att tro på det!
Alla vi 33 här inne.
Du, Lucho, får tro vad du vill.
Det är ditt problem.
Ja.
Ja. Så ska det låta.
Bäst att räddningen kommer hit snabbt.
Ja. Ge mig.
Det finns 18 burkar tonfisk.
165 gram per burk.
Trettiotre män,
det blir 90 gram per man.
En halv burk.
Lite mer för resten av era liv.
Nån annan?
Tack. Kom.
Hallå.
Tack.
-Mario. -Ge mig.
Tidigt idag gjorde gruvföretagets räddningsteam
ett försök att gå in i gruvan.
Genom ventilationsskorstenarna.
Men en andra kollaps blockerade tillgången till dem.
Gruvföretaget har nu släppt kontrollen.
Ser du på det här?
Den chilenska regeringen tar över operationen.
Självklart.
Jag behöver dig där, Sougarret.
Så snart som möjligt.
Golborne kommer att behöva hjälp.
Alla jag pratar med säger att du är bäst i branschen.
Tack, herr president. Jag uppskattar det.
Och du uppskattar att vi inte har råd att ramla på rumpan
inför hela landet.
Vem av er är Laurence Golborne?
Kan jag hjälpa till?
Sougarret. Andre Sougarret.
Jag är er nya chefsingenjör.
Enligt vem?
Presidenten.
Om vi antar att de är vid liv har vi 33 män där nere.
De börjar få slut på mat och vatten.
Men det finns tillräckligt med luft.
Vi vet att de kan överleva
en viss tid, om de är relativt friska,
men det vet vi inte.
En del av dem kan vara skadade.
En del av dem är i ett tidigt eller sent stadium av silikos.
Stendammlunga.
Det jag vet är att om vi inte får upp dem fort,
kommer vi att ta upp 33 lik.
Det här vet vi.
Männen jobbade i den lägre halvan av gruvan
när den kollapsade.
Därför är de här, i tillflykten.
Ett fem meter brett område
650 meter under jord.
Enligt mina avläsningar hamnade ett stort stenblock här.
Vi talar om 700 000 ton diorit.
Eller två gånger massan
av Empire State Building.
Uppenbarligen,
kan vi inte gå in genom huvudingången, så att säga.
Så vi måste borra.
I bästa fall
når vi dem på åtta dagar.
Åtta dagar?
De är för djupt ned.
Åtta dagar?
Det är inte det största problemet.
Det är avvikelsefaktorn.
Titta. Här är tillflykten.
Om vi kör borrarna dygnet runt i maxhastighet
kommer borren att avvika, så här.
Eller så här.
Den kan faktiskt böja sig på 20 olika sätt.
Och även om allt går planenligt
kommer oddsen ändå att vara emot oss.
Vad exakt är det du menar?
Det jag menar, ministern,
är att chansen att hitta dem är mindre än 1 %.
Jag behöver varje borr du kan få tag på.
Och jag vill ha dem här så fort som möjligt.
Dag 3
-Mario. -Ja.
Den här har mindre.
-Vilken då? -Den här.
-Är alla nöjda? -Ja.
Okej, mina damer.
Nästa måltid blir om ett dygn.
Hur ska vi överleva på det här?
Om vi blir hungriga kan vi äta bolivianen.
Jag har hört att bolivianer smakar kyckling.
Titta!
De har med sig borrar!
Borrarna är här!
Vi klarade det.
Okej.
Vrid den. Vrid ihop alla sladdar.
Det kommer att lysa.
Man kan inte leva utan ljus.
Säg mig, Álex...
Varför är det så mycket bättre att få en pojke
än att få en flicka?
Vad är det med såna som du, Yonni?
Ett ansikte som ett hästarsle, tovigt hår, dålig andedräkt,
du pruttar i sömnen.
Hur kan kvinnorna älska dig så mycket?
Vi är 33 killar här nere
och jag är den ende som har en affär med nån?
Nej, inte i huset på andra sidan gatan!
Dra åtminstone för gardinerna!
Hon har inga gardiner!
Elvis är i byggnaden.
Hör ni det?
Det är en borr.
De letar efter oss.
Är det inte det vackraste ljud ni nånsin har hört?
Dag 5
Jobbet är så mycket mer komplicerat än vad jag hade trott.
Jag vill verkligen vara där till Ivys födelsedag.
Säg till flickorna att jag saknar dem.
Stopp!
Jag får ringa upp dig.
Vad hände?
Sougarret! Vad hände?
Ser du dioriten? Dubbelt så hård som granit.
Det här är problemet.
Vi kommer att behöva nya borrar.
Jag kan skaffa fler borrar,
-men vi börjar få ont om tid. -Jag vet.
Varför förbrukar du dem så fort?
Jag har inte ett halvår på mig att förklara för dig
hur komplex Atacamaöknens geologi är...
-Jag frågade inte... -Vill du bli gruvarbetare?
Skaffa en bok, läs grunderna.
Börja med bergskedjebildningar.
Jag har 33 män där nere jag måste oroa mig över.
Du kan väl göra det du behöver.
Var en kostymnisse, prata med media. Låt mig sköta mitt jobb.
Varför tar det sån tid?
Jag vet att ni börjar bli otåliga.
Jag vet att ni vill ha svar.
Men jag är här för att försäkra er om
att vi gör allt vi kan
för att få kontakt med era älskade.
Vi måste få veta om de är vid liv.
Jag har inget definitivt svar just nu.
Det är sanningen.
Vi låter tio borrar jobba dygnet runt.
Jag vet hur ni måste må.
Jag kommer att utöka hjälpmedlen för er.
Jag ska låta sätta upp ett matställe,
en medicinsk inrättning,
och en tillfällig skola för era barn.
Det var allt för tillfället.
Ministern!
Vi vet att gruvan är väldigt farlig.
Den kan kollapsa när som helst.
Du, gruvministern.
Titta inte så på mig.
Jag ska inte slå dig.
Jag säger inte att jag aldrig kommer att slå dig.
Du höll ditt ord.
Vad heter du?
María Segovia.
Daríos fru.
Syster.
Han är min lillebror.
Jag går ingenstans utan honom.
De är överallt! Få bort dem från mig!
Få bort dem från mig! De är överallt!
Jag behöver något att dricka! Herregud!
Darío.
Jag är döende.
Vi är alla döende. Vi kommer att dö.
Det är ingen fara.
Det finns mycket värre saker än så i livet.
Hur har du tålamod med mig?
Varför hatar du mig inte som alla andra?
Varför?
Hat
är för barn.
Om vi bara kan vara snälla mot varandra
kanske vi hittar
en väg ut härifrån.
Vi kan be tillsammans, om du vill.
Jag kan inte bönerna.
Det bryr Gud sig inte om.
Barmhärtige Fader.
Ta
den här pojken.
Öppna hans ögon.
Så att han kan se.
Jag är ledsen.
Det är ingen fara.
-Det är ingen fara. -Jag är så ledsen.
LÄGRET HOPPET
María, vart ska jag?
Hitåt.
-Ja, borgmästaren. -Bra.
Okej, vi ska till skolan. Ett led, tack.
Ställ er bakom mig, tack.
Den där.
-Tack, Susi. -Njut. Trevligt att ses.
Ursäkta mig.
Vad heter du?
Vad har hon sagt?
Vad gör du, Marta?
Hon heter Susana Valenzuela.
-Gör inte så här. Marta! -Min makes älskarinna.
Ursäkta Susana, men bara familjemedlemmar får komma in.
Inga putas tillåtna, tyvärr.
Men jag är hans familj.
Jag älskar honom, och han mig!
Älskar han dig?
-Ta hennes saker. -Kasta ni ut mig,
men jag återkommer.
Och när Yonni kommer upp, och det gör han,
får vi se vem han älskar mest!
DAG 8
Vad är det här?
Det börjar bli ont om mat och vatten.
Vi måste få det att räcka.
En bordssked tonfisk varannan dag,
och en klunk vatten en gång om dan.
Mer blir det inte.
Jag körde det genom ett filter jag tillverkat.
Det suger, men nästan drickbart.
Álex.
Gör dig själv en tjänst.
Vad då?
Om vi kommer härifrån,
skaffa dig en ny arbetskarriär.
Håll tyst, Gómez.
Håll tyst!
Vi närmar oss.
DAG 12
Lägger till den sista rörsektionen.
Hur många sektioner?
Vi har fem kvar.
-Okej. -Vi måste rikta den.
Det är lite trångt.
Vi börjar komma väldigt nära, sir.
Sex!
Långsamt! Mer vatten, kyl ned den!
Vi är nere på de sista sex metrarna.
Fem meter!
Fyra!
-Ja! -Ja!
Vi måste märka ut den!
Yonni! Hämta lite färg!
När borren kommer igenom,
måste vi föra en massa väsen!
-Skriv en lapp! -Jag fixar det!
Vad? Vad hände? Mario?
Den är under oss.
Grejen är under oss.
De letar åtminstone på rätt ställe.
Du förstår fortfarande inte, va?
Det tog dem så här lång tid att komma så nära!
De kommer inte att leta efter oss för alltid.
Vi svälter, Mario!
När de kommer tillbaka är vi döda!
Álex.
Hallå!
Jag har varit gruvarbetare i hela mitt liv.
Jag svek er!
Jag svek mig själv.
Jag visste att stället var farligt!
Vi kände alla till det här stället!
Ingen klandrar dig!
Vill du klandra nån?
Klandra Castillo, klandra ägarna!
Var är Álex?
Inget.
Det är avvikelsen, Laurence.
Vi kan inte lösa det.
Vi missade med tio meter.
Det är 100 år av piss och skit
där nere.
Álex!
Vill du göra det, gör det då inte ensam.
-Är du galen? -Nej, låt oss göra det tillsammans.
Jo, jag är galen! Jag är galen!
Jag är helt sinnessjuk.
Men vet du vad?
Jag har en dotter.
Och en fru.
Och du har en fru
med en bebis på väg,
och de räknar med dig, Álex.
Mitt barn.
Vi behöver dig.
Jag behöver dig.
Vi har redan förbrukat nio borrar.
Det här...
Situationen börjar bli ohållbar.
Ibland kan omöjliga situationer ta lite längre tid.
Laurence, våra killar är redan utsvultna.
Om de ens är vid liv.
Vi måste nog börja fråga oss
de verkligt svåra frågorna.
Hur länge tror du att vi kan fortsätta med detta?
DAG 14
Vad händer här?
De kan reglerna. Familjer tillåts ej.
Det är Don Francisco.
DAG 14 I ATACAMAÖKNEN. ÄNNU INGA NYHETER
OM DE LEVANDE BEGRAVDA ARBETARNA.
TIO BORRAR TOGS TILL REGIONEN AV REGERINGEN.
BARA EN ARBETAR NU, NATT OCH DAG.
LJUDET AV BORREN ÄR DET ENDA HOPPET...
...FÖR MÖDRARNA OCH FAMILJERNA...
...SOM BER FÖR SINA ÄLSKADE FÅNGADE I SAN JOSE-GRUVAN.
FRÅGAN VI ALLA STÄLLER OSS IDAG...
ÄR DET REDAN FÖR SENT?
Helvete!
För fan, Mamani!
Du skrämde skiten ur mig. Vad gör du här?
Samma som du.
Vad ska du göra med kniven?
Ska du skära upp mig och äta mig?
Det sägs att chilenare smakar kyckling.
Du kanske har märkt...
Att jag inte har många vänner här nere.
Var är din pannlampa?
Jag fick aldrig nån.
Här.
Du, Mamani...
Ingen äter nån medan jag är här.
Förstår du det?
Jag är så rädd.
Jag vill inte att hon växer upp utan en far.
Säg åt mig att det ordnar sig.
-Säg det bara... -Jag kan inte.
Säg att det kommer att ordna sig.
Jessi, sluta.
Du vet lika väl som jag
att det inte kommer att ordna sig.
Det är nåt jag har velat säga.
Jag är ledsen.
Jag är ledsen att jag har stulit från er.
Jag hoppas att ni en dag kan förlåta mig.
Jag har sparat de här åt er.
Jag önskar att jag hade ett helt paket att dela med mig av.
Tack, Darío.
Tack från oss alla.
Jag skulle göra vad som helst för
en av din systers empanadas nu.
Välsigna den här maten. Amen.
Jessi.
Herregud.
Älskling.
Katty.
Det kommer att ordna sig.
Mamma, vad gör du här?
Se så mager du är.
Yonni, ät.
Charquicán.
Din älsklingsrätt. Ursäkta mig.
Färsk mjölk.
Nån som vill ha?
Jag vill...
Jag vill bara att ni ska veta
att...
Jag kunde inte vara mer stolt
över att dela med er
den här sista måltiden.
Med er alla.
Om så är fallet,
om det här är vår sista måltid,
lämnar jag officiellt in min pensionsansökan.
Jag slutar!
Du avblåste det.
Det var inte mitt beslut.
Och det här?
En minnesgudstjänst?
En dikt till gravstenarna, ett par ord av Pablo Neruda.
Jag har inget att göra med det.
Det här är skitsnack. Du.
De där ute räknar med oss.
Med dig och mig.
Trettiotre män under jorden.
Tre hundra mödrar, fäder, brödrar, systrar,
och vi är deras enda hopp.
Släpp det, Laurence. Det är ett falskt hopp.
-Och du ger upp! -Mat för tre dagar?
Det var allt de hade.
De har varit där nere i 16 dagar.
Du ger familjerna falskt hopp.
De kan överleva i 40 dagar.
Inte under de förhållandena.
Det är 38 grader varmt där nere. Vet du hur det är?
Det är en grav!
Jag förstår hur du känner. Jag känner likadant.
Jag vet att du har hjärtat på rätt plats.
Och var är ditt?
Det handlar inte om dig!
Det är över!
Det är över.
Tack, livet...
För att du har gett mig så mycket.
Det gav mig två klara ögon...
Som när de öppnades...
Lät mig särskilja...
Svart från vitt.
Och i himlen där uppe, stjärnorna.
Och i den stora massan...
Mannen jag älskar.
Jag har nåt till dig.
Hej.
Det är stans bästa empanada.
Jag menar väl.
Det gör jag.
Jag säger allt jag tänker.
Det är mitt problem.
Jag vill behaga.
På nåt sätt lyckas jag...
Lyckas jag alltid missa.
Inte med så mycket,
men jag verkar aldrig lära mig av mina misstag.
Du måste sova.
Tack.
Vi har hört nyheterna, ministern. Jag är ledsen.
Var inte det. Ingen är död än.
Starta om borren.
Ska ske. Har du azimuten?
Vem då?
Azimuten. Vinkeln, ministern.
Hej, Laurence.
Behöver du hjälp?
Vad tänker du på?
Marken.
Tillflykten.
Borr.
Se på riktningen.
Se hur vi ritade upp den.
Ja, men jag förstår inte din poäng.
Vi lär oss av våra misstag.
Låt stenblockets hårdhet visa vägen.
Din borr är ställd i fel riktning.
Precis.
Det här går inte ihop.
Bara om du siktar på att...
Missa.
Är du galen?
Du får berget att rasa in på dem.
Sluta försöka tänka som om du är nån sorts...
Ja.
Vi använder avvikelsemätningen från vår senaste miss.
Och vi vet redan var stenblocket är som tätast.
Det är så enkelt.
Lära av sina misstag.
Sikta på att missa.
Nu tänker du som en gruvarbetare.
Fortsätt!
20-graders lutning.
-Fortsätt! -Mer.
Så där!
35!
Perfekt!
DAG 17
Om jag får en flicka
ska jag döpa henne till Esperanza.
Jessi hade gillat det.
Kom igen, pastorn.
Drick.
Stanna med mig.
Vår fader, du som är i himlen.
Låt ditt namn bli helgat.
Låt ditt rike komma.
Förlåt mig, min Herre.
Ge oss i dag vårt bröd för dagen som kommer,
och förlåt oss våra skulder,
liksom vi har förlåtit dem
som står i skuld till oss.
Och utsätt oss inte för prövning,
utan rädda oss från det onda.
Amen.
Borr.
Borr!
Hallå!
Kom hit! Hallå!
Hallå!
Borr!
Den är här!
Titta!
Titta. Hallå!
Hallå!
Vi är här!
Jag hör nåt.
Nån är vid liv.
Stäng av generatorerna.
Det kan vara stenfall.
Stetoskop.
Här.
Jag har lappen.
Jag har lappen!
Okej, stanna!
Den har målats.
Säkert att det inte var där?
-Det var det inte. -Det är nåt där nere.
Var då?
Herregud.
Herregud!
Det här meddelandet kommer till oss från jordens inre.
Från våra gruvarbetare.
"Vi mår alla bra i tillflykten.
"De 33."
Susi!
Marta!
Han lever!
De är i säkerhet! Alla är i säkerhet!
Jag visste att du skulle klara det.
Vi hittade dem. Nu måste vi få ut dem.
Ingen har nånsin gjort nåt sånt här förut.
Gud välsigne våra gruvarbetare!
Gud välsigne dem!
Det är Luis Urzúa, den överordnade.
Hör ni mig?
Ja.
Jag hör dig.
Det här är Laurence Golborne, gruvministern.
Hur är det med dig?
Sjutton dagar är lång tid,
och efter 17 dagar,
förstår man att räddningsteamet tappade hoppet.
Tills de fick tecknet, alltså,
att 33, samtliga av dem,
610 meter ned,
mådde bra.
JUST NU, MEDICIN OCH FLYTANDE FÖDA, FRAMTAGEN AV NASA...
...EFTERSOM GRUVARBETARNA INTE ÄR I STÅND
ATT SMÄLTA FAST FÖDA ÄN.
ALLT SKICKAS NED I ETT 12 CM SMALT RÖR.
Familjerna får idag chansen att göra det de gör en gång i veckan.
De får träffas via videokonferens med deras älskade där nere
i ungefär åtta minuter.
Tre plattformar är nu på plats, specialiserade på djupborrning.
Den australiska borren, Plan A,
går rätt ned i gruvarbetarnas skyddsutrymme
som ligger 700 meter under markytan.
PLAN C ÄR EN KANADENSISK OLJEBORR.
DEN ÄR UTRUSTAD FÖR ATT BORRA ETT HÅL STORT NOG FÖR ATT RYMMA EN MÄNNISKA.
Här nere är plan B.
Det är en T-130-borr.
Den ska bemannas av den amerikanske ingenjören Jeff Hart.
Det är ett trubbigt instrument.
Det är som en stor slägga.
Men den tar sig ned genom marken väldigt snabbt.
En har drogproblem, en annan lider av depression,
en tredje är bipolär.
De här männen kommer att börja döda varandra
om de är där nere mycket längre till.
Och det här kommer att pågå i åtminstone tre månader.
Tre månader?
-Spelar du in? -Ja.
DAG 20
Jag heter Mario Sepúlveda.
Välkommen till
San Jose Hiltons Gruv-resort
Vi tar en titt omkring.
Hörni, mer palomas kommer!
Nike-skor.
Och iPods till alla!
Gómez! Här är dina snusktidningar.
-Mario? -Hej, pappa.
-Kan du höra oss? -Kan du höra?
Ja.
Hur är det? Förutom att du är mager.
-Katty. -Du är så mager.
Escarlette.
Det är okej, pappa.
DET HAR VARIT HÅRT FÖR RÄDDNINGSTEAMET VID SAN JOSE-GRUVAN I CHILE IDAG.
EFTER ATT ATT KOMMIT LÄNGST, LED DEN AUSTRALISKA BORREN, PLAN A...
...ETT STORT NEDERLAG NÄR DEN PUNKTERADE EN HYDRAULISK SLANG...
...VILKET LEDDE TILL ETT TOTALT DRIFTSTOPP.
Här är det.
Jag såg inte om det var en pojke eller flicka.
Låt det bli en överraskning, Álex.
Jag vill inte veta.
Så länge ni båda mår bra.
Det är allt som spelar nån roll.
Pappa...
Álex.
Jag har saknat dig.
Ännu en av oss.
Nej...
Folk behöver inte se det.
Och det faktum att jag var i det militära ett tag
lärde mig att organisera människor.
Du är berömd, Mario.
Don Francisco var här.
Han sa igår kväll
att du är Chiles mest berömda man.
Sa Don Francisco det?
Vi ska få ut er.
Och ni ska få träffa era familjer
innan jul.
Vi kommer att vänta på er. Hej då, och Gud välsigne er.
-Okej, är han borta? -Jul?
-Hör på. -Det är om tre månader!
Nej, hör på mig!
Nedslående nyheter från Chile. Kanadas borr, Plan C,
har stängts ned på grund av oväntade tekniska svårigheter.
Borren och dess team, som familjerna hyste gott hopp om,
är nu på väg hem.
Be din make skriva under dem.
Och snälla,
om du har några frågor, så ring mig.
Jag ska läsa igenom dem och prata med Mario.
Det handlar om
massvis med pengar.
Katty,
håll det för dig själv.
-Farkas! -Titta, det är Farkas!
Hur är det?
Jag ger er nog med pengar
så att era makar inte behöver jobba på ett år.
Ni ska få 10 000 dollar var.
Darío.
Det enorma stenblocket, den så kallade "megastenen",
dubbelt så stor som Empire State Building,
tros ha flyttat på sig de senaste timmarna.
Det har gjort det ännu mer brådskande
för räddningsinsatsen här på ytan.
DAG 50
Vi har träffat på stål.
Mest troligt en horisontalbalk.
Det är nån sorts balk.
Borrspetsen gick sönder.
Den är fast där nere i borrhålet.
Då ersätter vi spetsen.
Nej, borrspetsen är 430 meter ned.
Vi borrar inte förrän vi får ut den.
Hur det nu ska gå till.
Jag ringer mina kontakter i Brasilien,
och fixar ett par stora magneter.
Mario, det hörs inget borrande. De borrar inte.
Lyssnar du på mig?
Okej, det är bra.
Yonni, lyssna på det här.
"Marta, hustrun till Yonni Barrios,
"såg till att Yonnis älskarinna flyttades från lägret Hoppet
"för tredje gången."
"Susi, Yonnis älskarinna,
"nöjer sig med att förstöra äktenskap."
Nu tycker hela världen att Susi är en hora
och att jag är en skitstövel.
Ja...
Det är inte rätt.
Det här är ofattbart.
Vår fruktlöse ledare, Super Mario,
som säger till alla som är villiga att lyssna
att han är den ende ansvarige för vår överlevnad,
har blivit erbjuden ett bokerbjudande för
"en hemlig summa."
En hemlig summa, alltså?
Vilken summa rör det sig om?
Tänkte du
låta nån av oss vara med i bokdealen?
-Tackade du ja? -Klart att han gjorde.
Vet du vad, "Fruktlöse ledare"?
Vi kommer att klara oss bra utan dig.
Tror du verkligen att jag behöver er?
Nån av er?
Vet du, ledaren,
ser till att ni inte svälter.
Ledaren håller lamporna tända.
Nej, du fick hjälp med lamporna.
Ja, av mig.
Vad gör du?
-Vi behöver inte dig! -Du gjorde det här!
Vi har fått nog.
Gå härifrån!
Ledaren ger aldrig upp.
Vet du,
ni hade inte varit här om det inte var för mig.
Jag bad aldrig om den här.
Ni gav den till mig.
Hör på mig, Golborne.
Ingen av dina borrar fungerar.
Det är oacceptabelt!
Vi spenderade miljontals dollar på att få dit dem.
Det gjorde vi ingen hemlighet av.
Och nu säger du att den amerikanska borren är sönder?
Borrhuvudet gick sönder i hålet, men vi tar hit magneter från Brasilien.
Jättestarka magneter...
Jag vill inte höra om dina magneter!
Gruvan går sönder!
Vi börjar få ont om tid, Golborne.
Det pratas om stämningar
och åtal från familjernas sida.
Jag behöver inte berätta för dig
att gruvarbetarna innehar
en privilegierad ställning
i det chilenska folkets känslor.
Det sista vi behöver är att männen dör
medan hela världen ser på!
Det är nog inte att gå för långt att säga
att den här administrationens framtid beror på utgången.
Herr president, jag kan...
DAG 54
Darío.
Vill du säga mig nåt?
Du känner María, min syster, va?
Ja.
Jag har varit arg på henne i hela mitt liv.
Hon övergav mig när jag var ett barn.
Hon var också ett barn,
och hade redan uppfostrat mina andra fem syskon.
Hon behövde bara sitt eget liv.
Jag förstod inte det förut.
Jag vet att hon är där uppe och väntar på mig,
men vad ska jag säga?
Vad ska jag göra när vi kommer ut?
Om vi kommer ut.
Du kramar henne
och gråter som en bebis.
Förlåter henne för allt hon nånsin har gjort.
Du ber till Gud om att hon förlåter dig.
Hon är din familj.
María är den enda familj du har.
Familj...
Familj är allt vi har.
Det är min iPod.
Du är en tjuvaktig boliviansk indian.
-Vi fick iPods allihop. -Det är min iPod.
-Den är inte din. -Ge mig min iPod.
-Den är inte din! -Ge mig min iPod!
Den är inte din, Elvis!
Mamani.
Sluta! Se på mig!
Se på mig!
Det är djävulen som leder din hand.
Ge mig den.
Du tänkte döda en man
på grund av den här skitsaken?
För vad då?
För att nån fet katt sa att han ska ge oss pengar?
För att nån hora skriver skvaller om ditt familjeliv?
Kom hit.
Än sen?
Vill folk reta dig
för att du är bolivian? Du är bolivian.
Så, vad är det?
Kom igen.
Och jag, då?
Jag kallar mig själv för ledaren här nere.
Beter mig stroppigt och tror
att jag gjorde allt själv.
Nej.
Nej, det är inte jag.
Det här är inte vi.
Vi vet alla vad som finns där uppe.
Det är en cirkus.
Så låt oss inte gå händelserna i förväg.
Nej, låt oss inte göra det,
för vi kommer inte att få ut nåt av det här.
Ingenting.
Vi gick in som gruvarbetare och vi går ut
som gruvarbetare.
Jag skrev inte under bokavtalet.
Tänkte jag göra det?
Ja.
Ville jag kunna försörja min familj och mitt barn?
Ja. Men jag gjorde inte det.
Jag gjorde inte det. Varför?
Med tanke på er.
För att ni är mina bröder,
och om vi vill förbli bröder så samarbetar vi
för att komma härifrån.
Ja.
Jag är ledsen.
Jag är så ledsen.
Välkommen tillbaka, Mario.
Välkommen tillbaka.
Här kommer det!
Jag visste det!
Ja!
Tillbaka till arbetet!
Vicente! Hallå!
Kom igen, upp med dig.
Nu fixar vi lite gruvarbetare.
Vi fick ut den. Vi börjar om.
Jag antar att om 20-40 träffar vi på dem.
Vicente! Hallå.
Kom igen nu.
Få hit lite kaffe.
Kom igen!
Konstapeln.
Ta ned staketet.
Hela alltet.
Ja, sir.
Kom in. Allihop.
Varsågoda.
DAG 58
Ni kommer in för nära ett par stöttande järnbalkar.
Om hon träffar balkarna är det ute med borren.
Vi måste fixa det själva här nerifrån.
Hur då?
En kontrollerad explosion.
Nej, Don Lucho. Det kommer inte på fråga.
Berget är helt instabilt. Ni behöver ett annat alternativ.
Vi vet.
Vi vet om att det är instabilt,
men det är det enda sättet.
Vi är alla redo att komma ut härifrån.
Eller att dö medan vi försöker.
Álex! Mario!
Vi ska stötta upp balken med det här timret.
Laddningarna placeras här, i samband med detta.
Jessi.
Jag kör dig till sjukhuset.
Nej, jag stannar här, Don José.
Jag lämnar inte Álex.
Susi.
Från Yonni.
Han skrev till mig.
Herregud.
Han talade med ministern. Du hör hemma på lägret med oss.
-Får jag komma in? -Ja.
Marta, varför lämnar du oss?
Jag beslutade att lämna honom.
Han förtjänar inte en kvinna som jag.
Dessutom pruttar han i sömnen.
Ursäkta mig.
JEFF, KOM NER, TACK.
Okej.
NER...
MÅ GUDARNA HJÄLPA DIG...
RÄDDA MIN SON...
CARLOS MAMANI...
Okej.
TACK.
Carlos Mamani.
Okej?
Är ni redo, kvinnor?
Vilken jäkla första dag, va, bolivian?
Skriv upp övertiden.
Kom nu.
3... 2... 1!
Titta!
Här kommer hon!
Okej, vi är inne.
Ni klarade det! Tack, Jeff.
Du är Chiles nya nationalhjälte.
Iklädd landsfärgerna,
det här är Fenix 1,
räddningskapseln som chilenska myndigheter,
tillsammans med resten av världen, nu sätter sitt hopp till.
Metallburen är designad för att hissa upp de 33 gruvarbetarna, en efter en,
från 700 meter ned under marken
till solljuset de nu inte har sett på 62 dagar.
Öppna.
Okej.
Det sjunker.
Hur snabbt?
För snabbt.
Ser du den här gröna linjen?
Vi markerade den här stenen igår.
Ser du hur långt den har kommit ned?
Jag antar att explosionen gjorde sitt.
700 000 ton sten
precis ovanför deras huvuden.
Frågan är inte om det faller, utan när.
Okej, så här lyder situationen.
Vi har helt enkelt inte tid att förstärka schaktet.
Om nåt händer Fenix-kapseln,
om dess mekanik fallerar eller schaktets väggar kollapsar,
måste jag säga er
att det är möjligt att vi inte kan få ut er.
Han som åker först
är den som svävar i störst fara.
Men det kan även vara den ende av er som tar er ut.
Ni avgör vem det kommer att vara.
DEN 13 OKTOBER, 2010
DAG 69
Fenix.
Sir?
Vi är redo för initiering.
-Ja. -Kör, Álex!
Vi ses igen
där uppe.
Okej?
Okej.
In med dig.
Vi är redo.
De är redo, sir.
Okej.
Nedräkning till uppstigning från tre.
Påbörjar uppstigningen om 3, 2...
Kom igen!
700 meter.
Mr Vega ser bra ut.
Kapseln är stadig, 500 meter.
500-metersmärke.
Se så snabbt hans hjärta slår.
Han är nervös. Vem hade inte varit det?
Berget är stabilt.
Allt ser bra ut.
Stigningstakten är inom normala parametrar.
400 meter.
300 meter.
Ignacio, vad hände?
Kapseln fastnade och vi förlorade biometriken
Det har uppstått problem.
Hallå!
-Avvakta. -Den rör sig inte.
Vi ser inget här nere.
Jag ska försöka att backa den.
Don Lucho.
Kapseln har fastnat.
De kör Fenix baklänges.
Vad hände?
Nu kör vi.
Okej, påbörjar nedstigning.
Andas han?
Vi kan inte avgöra hur mycket syre han har.
Herregud.
Hallå!
-Lys där nere. -Syns det nåt?
Jag försöker igen.
Hjulet har stannat.
Okej, det rör sig.
Kapseln rör sig.
Vad hände?
Vi förlorade täckningen, och Álex.
De har förlorat kontakten.
Klarade han det?
Han klarade det!
Pappa.
Det här är din dotter.
Esperanza.
Herregud.
Mario.
Lycka till, Mario.
Vi ses snart.
Hej då, huevónes!
Jag älskar er!
Ja! Kom igen!
Jag kommer, Katty!
Ministern. Äntligen får jag träffa dig.
-Kalla mig Laurence. -Laurence.
Mario! Här borta!
Mario!
Hej, mina bröder, tack!
Tack för allt!
-Ge mig ett "Chi"! -Chi!
-Ge mig ett "le"! -Le!
Chi, Chi, Chi! Le, le, le!
ÖVER EN MILJARD MÄNNISKOR VÄRLDEN ÖVER BEVITTNAR...
...MIRAKLET I ATACAMAÖKNEN.
EFTER 69 DAGAR...
...BLIR DET EN LÅNG NATT VID SAN JOSE-GRUVAN...
...MEN INGEN KOMMER ATT SOVA.
Tack för att ni aldrig slutade tro!
Tack för att ni inte gav upp!
Jag älskar dig, Copiapó!
Elvis!
Yonni!
-Susi. -Jag älskar dig!
Darío.
Min syster, María Segovia. Är hon här?
Där borta. Kom.
Darío.
Var då?
María?
Tack.
HÄR BODDE 33 GRUVARBETARE DEN 5 AUGUSTI - DEN 13 OKTOBER
GUD VAR MED OSS
SAN JOSE GRUVBOLAG FANNS ICKE SKYLDIGT TILL KRIMINELL FÖRSUMLIGHET.
GRUVARBETARNA KOMPENSERADES ALDRIG.
DE 33 IDAG
JOSÉ HENRÍQUEZ "PASTORN"
CARLOS MAMANI "BOLIVIANEN"
DE FÖRBLIR BRÖDER ÄN IDAG.
Översättning: Mattias Backström, Deluxe